![]() |
Horčičné zrnko |
"Keď ho sejú do zeme, je najmenšie zo všetkých semien na zemi, ale keď sa zaseje, vzíde, prerastie všetky byliny a vyháňa veľké konáre, takže v jeho tôni môžu hniezdiť nebeské vtáky." (Mk4,31-32) |
---|
|
MÔJ MANŽEL JE GAMBLER Pokiaľ v našom živote neprežijeme Veľký piatok, nemôže v ňom nastať ani Veľkonočná nedeľa. Kríž je podmienkou prázdneho hrobu a tŕňová koruna predzvesťou svätožiary. (Fulton Sheen) Pády i povstania, prehry i víťazstvá – všetci vieme, že ony nás budú sprevádzať celým naším životom. Svedčí o tom i nasledujúci príbeh, ktorý vyrozprávali manželia Zdenko a Emília z Popradu: Zdenko: Tento príbeh sa začal mojím odchodom za prácou do Česka. Tam raz prišiel za mnou kamarát, ktorý mi ukázal, „ako sa dajú ľahko zarobiť peniaze“. Zoznámil ma s hracími automatmi. Hoci som v bani zarábal slušne, nechal som sa naviesť. Niesol som si traumu z detstva, a potreboval som si dokázať, že svoju rodinu dokážem zabezpečiť. Automaty sa mi zdali byť dobrým prostriedkom na to, ako si k výplate prilepšiť. Bol som ďaleko od rodiny, nikým som nebol kontrolovaný, ale keď som prichádzal domov a opakovane som nepriniesol nič, musel som s pravdou von. Manželka striktne nariadila, aby som prácu v Česku ukončil a vrátil sa domov. Doma som sa zamestnal a na chvíľu som s automatmi prestal. V práci sme však dostávali odmeny na ruku a ja, keď som mal v ruke peniaze, o ktorých nikto doma nevedel, nevedel som odolať pokušeniu ísť hrať. Chcel som si kúpiť šťastie, vždy som veril, že tentokrát sa to podarí, a keď to nešlo, chcel som aspoň dostať naspäť to, čo som stratil. Vôbec som si neuvedomoval, že to všetko je klam. Emília: Vôbec som nevedela, čo je to gamblerstvo. Naivne som si myslela, že keď sa manžel vráti zo zahraničia domov, všetko sa dá do poriadku. Nič sa ale nedalo do poriadku. Domov chodieval nad ránom, nejedol, nepil, minul všetky peniaze, ktoré pri sebe mal. A stále odo mňa žiadal ďalšie. S priateľmi sme sa snažili kadečo povymýšľať, len aby sme ho udržali doma. So svojou minimálnou mzdou som sa stala živiteľkou rodiny s dvoma malými deťmi. Bol to neúnosný tlak na mňa. Veď môj príjem nestačil ani na zaplatenie nájomného. Peniaze som musela pred manželom schovávať a potom som si už ani sama nepamätala, kam som ich uložila. Bolo to zúfalé. Prežívala som len vďaka modlitbe. Každý deň som sa modlila, aby som len ten jeden deň dokázala prežiť. A keď som prichádzala domov z práce, už cestou som plakala, lebo som vedela, čo zasa bude. Že to nebude lepšie. Emília: Keď som sa vrátila z nemocnice domov a spomenula som si, že mi po manželovi ostali len dlhy a lístky zo záložne, bolo mi na odpadnutie. Nemohla som ani počuť jeho meno. Bolo mi pri tom psychicky zle. Aj deti som prosila, aby svojho otca predo mnou nespomínali. Napriek tomu som sa zaňho modlila. Aj za deti, aj za seba a modlili sa za nás aj iní zo spoločenstva. Bola som rozhodnutá nedať mu dať šancu na nový začiatok po jeho návrate z liečenia, strašne som sa toho bála. Ale Boh mi pomaly, nenásilne dával myšlienku „veď on je sám, nemá nikoho...“ Mňa to zastavilo, veď ak bude bez najbližších, bez detí, kto sa ho ujme, kto mu poskytne oporu a šancu? Zdenko: My sa netajíme s týmto naším príbehom. Žijeme vo svete, ktorý nás v mnohých smeroch pokúša a ničí, potrebujeme počuť svedectvá tých, ktorí sa v krízových situáciách nevzdali a bojovali. Ja som veľmi rád, že som dostal od manželky šancu vyhrabať sa z takej hroznej priepasti, v akej som sa nachádzal. Že som dostal príležitosť dokázať jej, že to so svojou zmenou myslím naozaj vážne. Za najsilnejší zážitok považujem moment, kedy sme sa odvážili po dlhej dobe opäť objať. Emília: V manželstve je veľmi dôležitá komunikácia o problémoch, ktoré prežívate, o vašich vnútorných pocitoch. Keď sa o nich rozprávate spolu, zistíte, že nie sú až také veľké ako keď ich vidíte vy sami. V dnešnej dobe často počúvame, že sa rozvádzajú ľudia z dôvodu, že si už nerozumejú. Vždy treba hľadať cestu späť, ale tá ochota musí byť na oboch stranách. Keď nám Boh pomohol vyriešiť tak vážny problém, veríme, že sa to dá aj v takýchto a iných prípadoch zvládnuť. Len žiaľ, nie vždy je vo vzťahoch prítomná ochota urobiť ústupok, priznať si chybu, odpustiť. Chýbajúca pokora je príčinou rozpadu mnohých vzťahov. (zdroj: Rádio Lumen, Kalvária nevery, spracované so súhlasom redakcie)
|
|